Azt hittem, Cukorfalat azt mondta, hogy azonnal jöjjünk ide.
Olyan vó't, mintha ütvefúrót dugtak vó'na a gatyájába.
Akkor meg hol van?
Ja, mit tarthat neki ennyi ideig?
Csak hülyéskedtem. Hébe-hóba igazán a hátatok mögé nézhetnétek, srácok.
Cuki, azt mondtad, valami fontos mondanivalód van számunkra.
Nem is mondani, sokkal inkább mutatnivaló.
Sőt, amit most mutatni fogok,
az egy életre megváltoztatja a valóságról alkotott képeteket.
Öm, egy süti?
Az! De várj! Nincs vége!
Ez egy meghívó, hogy látogassam meg a Sajtos Szenya Mókagyárat!
Sajtos Szendvics gyárat nyitott?
Mit gyárthatnak? Gumicsirkét?
Ez nevetséges. Sokkal több mindent készítenek ott, mint csupán gumicsirkét.
Ejha, Sajtosból aligha néztem volna ki, hogy gyáros lesz.
Azt hittem, továbbra is csak róni fogja Equesztriát, és bulikat szervez.
Attól még biztos nagyon izgatott vagy, hogy láthatod.
Az is vagyok! Alig várom, hogy körbenézhessek a gyárában, sztorizgassunk,
megmondja nekem az életem értelmét, vicceket csere-beréljünk...
Ácsibácsi. Mit mondtál az előbb?
Sztorizgassunk? Mármint, jó régen nem láttuk már egymást.
Szerintem Almásderes arra a részre gondolt, amikor Sajtos Szendvics megmondja neked az életed értelmét.
Hogy az. Ja. Az van, hogy ti mind megtaláltátok a magatokét.
Rövidesen te uralkodsz egész Equesztria felett.
Szivárvány Vágta Villámnyíl lett.
Rebegőcskének ott van az állatmenhelye.
Páratlannak ott vannak a butikjai.
Almásderesnek ott van a kalapja... és a farmja.
Az meg már... kettő dolog.
Nekem pedig semmim sincs.
Amikor patához kaptam Sajtos meghívóját, egy kicsikét irigy voltam rá.
Úgy éreztem, hogy még ő is előrébb van, jobban halad az életével, mint én.
Lassacskán méndenki leköröz engem.
Aztán ráébredtem, hogy Sajtos Szendvics ugyanolyan partiló, mint én.
Ha ő megtalálta az élete értelmét, akkor fog tud segíteni nekem megtalálni a sajátomat.
Szerintem is nagyszerű ötlet elbeszélgetned Sajtos Szendviccsel,
de az egyetlen póni, aki valóban képes megtalálni az életed célját, az te vagy!
Tudom, butuska. Ezért is én megyek Sajtos Szendvics gyárába,
hogy megkérjem, hogy segítsen nekem.
Cuki, biztos vagy te abban, hogy az ehető?
Persze hogy nem!
Aki utoljára nevet
Na, pont egy ilyen vidám mosolyú póni az, akitől szeretném, hogy segítsen nekem.
Ó, szép napot! Elnézést, csak átpréselem magam.
Segíthetünk önnek?
Mi az, hogy! Azért jöttem, hogy találkozhassak Sajtos Szendviccsel!
Sajtos Szendviccsel nem találkozik senki.
Ez a gyár egy szigorúan lezárt terület.
Senki nem megy be, és senki nem jön ki.
Önt is beleértve! És most hordja el magát!
Ó, micsoda pech.
Pedig milyen hosszú utat tettem meg emiatt a személyre szóló meghívó miatt,
amit maga Sajtos Szendvics küldött nekem.
Va-van meghívója?
Hát miért nem rögtön ezzel kezdte?
Legközelebb én nyomom meg a gombot.
Óóó, elhagyatottságos.
Hahó! Van itt valaki?
Sajtos! Úgy örülök, hogy látlak!
Hmm, ennek nevetést kellett volna kiváltania.
Lehet, hogy jobban fel kéne csavarnunk a szőnyeget.
Amondó vagyok, hogy a maszkkal is lehet a baj...
Az orrlyukak görbületét vegyük 10%-kal lejjebb. Hozzáfűznivaló?
Nekem volna egy. Ön kicsoda?
Ne haragudjon! Rid Egmont.
A szórakoztatási kombinát alelnöke.
Szendvics úr nagyon izgatott az ön ittléte miatt.
Ha utánam fáradna,
egy rövid séta után a gyárban elérünk Szendvics irodájához.
Nahát! Egy egész gyár csakis poénoknak!
Ó, lefogadom, hogy ez a létező legmókásabb hely!
A móka talán mind emögött az uncsi gyártósor mögött van.
A tréfa a mi gyárunk terméke.
Mi itt nem viccelünk ám a komédiával.
Nézze csak!
Ó, nini, egy szép virág!
A spriccelős virág egy klasszikus.
Ó, mi lenne, ha a virág egy felöltő része lenne,
de nem a virág, hanem a ruha spriccelne!
Ez szó szerint a legmulatságosabb dolog, amit valaha hallottam.
Ó, ugyan már! Csak a hasamra ütöttem.
Valószínűleg Sajtos Szendvics vagy tizenhétezer ötlettel rukkol elő önnek minden percben.
Egy sor összefüggő csővezetéket kell beleszabnunk a ruha anyagába.
Erről mi a véleménye?
Az, hogy ez egy puki párna.
És...?
De mi lenne, ha valaki mástól jönne az a szégyenteljes hang?
Én ülök rá, de a hang öntől jön.
Hívhatnánk Farbeszélő párnának!
Akkor... merre is van Sajtos irodája?
Hogyne, persze.
Csak olyan rég volt alkalmunk ilyen valódi élc-spirációval dolgozni, mint most.
Mi van Sajtossal?
Ó, még egy dolog.
A Szupercsúszós Banánhéjunk.
Még fejlesztés alatt áll, de szerintünk roppantul különleges.
Mit gondol? Túl csúszós?
Óhóhó! Mi lenne, ha csúszás helyett inkább ragadna?
Egyetlen lépés erre a banánra, és az életben nem tudná leszedni.
Na az röhejes lenne!
Hűha. Tényleg, hűha.
Valóban ön az a póni, akit Sajtos Szendvicsnek látnia kell.
Remek!
Mert számomra pontosan ő az a póni, akit meg nekem kell látnom.
Ő, helló?
Cuki, ör-örülök, hogy eljöttél.
Még szép, hogy! A gyárad nagyon... nagy!
Tényleg olyan, mintha megtaláltad volna a célod, ami pont jó, mivel segítségért jöttem.
Tökéletes! Tudtam, hogy számíthatok a segítségedre.
Akkor triplán tökéletes, mivel... öm, várjál csak.
Minek neked az én segítségem?
Azért, Cuki, mert...
teljesen elvesztettem a humoromat!
Elvesztetted a humorodat?
Ez valami vicc? Mivel nem valami vicces.
Ez nem vicc.
De még ha az is volna, akkor se tudnék nevetni rajta.
Na persze.
Miért nem folytatjuk ezt a társalgást egy doboz finom mogyorós grillázs mellett?
Jujj, te aztán tényleg elvesztetted a humorérzéked. Ez szörnyű!
Elnézést hogy közbeszólok, de eszembe jutott,
hogy ha 7%-kal szorosabbra húzzuk a kígyók rugóját,
az 12%-kal nagyobb nevetéstöbbletet fog eredményezni.
Így vagyunk mi egy csapat.
Egmont mindig is képes volt az utolsó kacajt is kipréselni a poénjaimból.
Ami nagy segítség, mivel már egy ideje nem álltam elő semmiféle újjal.
Várjál, akkor képes vagy megmondani egy poénról, hogy jó-e vagy rossz, csak nevetni nem tudsz rajtuk?
Igen! És ez gyötrelem!
De hát hogy történhetett ez?
Gőzöm sincs.
Amikor még partipóni voltam, mindenen tudtam nevetni.
Elvittem a jó kedélyem, ahová csak kellett.
Még külön személyre szabott, egyedi vicceket is csináltam minden egyes bulimon.
Rövidesen méndenki sajátot szeretett volna magának.
A munka több volt, mint amit egyedül elbírtam,
de nem akartam csalódást okozni annak a rengeteg mosolygós arcnak.
Szerencsére ekkor felbukkant Rid Egmont, és előállt a gyár ötletével.
Egy mókagyáréval.
Így már tartani tudtam az igényeket, és méndenki örült.
Hamarosan Equesztriaszerte szállítottuk a poénokat.
Míg nem egy nap a humorérzékem egyszer csak... elszállt.
Azóta ki se tettem a lábam a gyárból.
Nem akarom, hogy bárki is így lásson.
Mármint nézz csak rám! Gerinctelen Kettő még csak rám sem ismer!
Szóval, mit gondolsz? Tudsz rajtam segíteni, Cuki?
Két szót mondanék erre. Kopp kopp.
Ki van ott?
Brühű.
Milyen brühű?
Ne bőgj, visszaszerzem én a humorérzékedet!
Kicsiben kezdjük.
Bocsásson meg, Egmont úr.
De nincs valami a szememben?
Kiváló gülüszemei vannak, Cuki kisasszony.
Köszönöm, Eg, öreg haver. Csapjon bele!
Ó, ezer bocsánat.
Hadd engeszteljem ki. Mit szólna egy kis pitéhez?
Gülüszemek, patarázó és képpel a pitébe.
Mesteri.
Ugyan már! Ezekkel a klasszikusokkal egy hétre kisütöttem Szivárvány Vágta viccreléjét!
Ne hibáztasd magad, Cuki. Bármi is ütött belém, rendesen kiütött.
Talán még ennél is alapabbról kéne kezdenünk.
Nem szaladhatsz, mielőtt megtanulnál járni.
És nem is kacaghatsz, mielőtt megtanulnál mosolyogni.
A te mosolyod meg olyan, akár a gyászjelentés.
Na lássuk, mivel van dolgunk.
Mutasd a legszélesebb, legjobb vigyorod!
Megy? Mosolygok? Mintha mosolyognék.
Majdnem! Talán inkább besegítek egy kicsit.
Jól van. Már megvan! Most tartsd meg magadtól! Készen állsz?
Nos?
Még nem mondtam le rólad, Sajtos.
Tudom, hogy van odakint valami, valahol, ami majd megnevetett téged.
Csak rá kell jönnöm, hogy mi lenne az.
Megragadnám az alkalmat, és felhívnám a figyelmet arra, hogy egy mókagyárban vagyunk.
Itt történik a varázslat.
Kutatás-fejlesztés.
Itt tárjuk fel a bohóckodás tudományát.
Hogy tudománykodják a bohóckodást?
Természetesen nincs itt semmiféle minden viccre egyaránt érvényes paradigma,
sem nagy egyesített komédia-elmélet.
De ha kitaláljuk egy dologról, hogy mi benne a vicces,
akkor azt ötvözhetjük egy másik vicces dologgal,
előállítva ezzel egy harmadik, poénosabb viccet.
Van benne logika.
A hármas szabály. Egy, kettő, három.
Ja, matematikailag helyes.
Ezen a ponton bármit hajlandó vagyok megpróbálni.
Én ezt nem értem! Már mindent megpróbáltam!
Dumaszínház, klasszikusok, helyzetkomikum, dinnye,
kabaré, szürrealista-alternatív karakterábrázolás...
Egyik sem használt!
Úgy látszik, kimerítettük a bohóckodás tudományának teljes tárházát.
Erről akkor ennyit.
Hogy érted?
Hálás vagyok mindazért, amit tettél, Cuki, de ha te nem tudsz megnevettetni, akkor senki se tud.
De uram, nem adhatja csak úgy fel.
Nem mintha lenne választásom.
Rá kell jönnöm, hogyan éljek... nevetés nélkül.
Tudom, hogy te mindent megpróbáltál, de ideje hazamenned.
Én is el vagyok borzadva.
Akkor ennyi? Egyszerűen csak feladjátok?
Attól tartok, Sajtos úrnak igaza van.
Ön a legjópofább póni egész Equesztriában,
és ha még te sem tudod őt megnevettetni,
akkor bizony örökre oda a humorérzéke.
Na de Sajtos legalább olyan mulatságos volt, mint én!
Nem tudom elhinni, hogy mindez egyszerűen csak elmúlt!
Egyikünk sem.
Beleremegek a gondolatba, hogy mivé lesz így a gyár.
Ugye nem zárja be?
Azt hittem, ez a hely Sajtos életének értelme!
Nekem biztosan az, de ha Sajtos úr végleg feladja, akkor már csak addig leszünk nyitva,
amíg képesek vagyunk újrahasznosítani az összes régi ötletét, és a viccei végérvényesen ki nem fújnak.
Gondolom... nem szándékozik itt dolgozni?
Az ön üde, újító viccei még Sajtos úréival is vetekednek, amikor még a régi önmaga volt.
Meg kell találnom az életem célját, de nem hiszem, hogy ez lenne az.
Én egy partipóni vagyok!
Nekem arra van szükségem, hogy élőben tegyem boldoggá a pónikat!
Á, igen. Amikor kezdtünk, semmi sem tette boldogabbá Szendvics urat,
mint amikor saját szemével látta, ahogy a viccei megnevettetik a pónikat.
Akkor, gondolom, vissza az alapokhoz.
Nos, itt mindig lesz ön számára hely, ha netalántán meggondolná magát.
Ácsi. Mit is mondott?
Itt mindig lesz az ön számára hely?
Nem, nem, nem. Azelőtt.
Vissza az alapokhoz?
Az én voltam!
Semmi sem tette boldogabbá Szendvics urat,
mint amikor a saját szemével látta, ahogy a viccei megnevettetik a pónikat?
Igen! Az! Egész végig rosszul gondoltuk!
Nem nekünk kell megnevettetnünk Sajtost.
Neki kell megnevettetnie minket!
Sajtos! Rájöttem! Tudom, miért nem tudsz nevetni!
Mi? Miért?
Azért kezdtél bele ebbe a gyárba, mert nem akartad cserben hagyni a mosolygó arcokat,
de idebent nem láthatod őket!
Ennek bizony valóban van értelme, uram.
A nevettetés mindig is örömmel töltötte el.
De hát a nevettetés pont az, amit ez gyár csinál.
Csakhogy te nem látod.
Ugyanolyan partipóni vagy, mint én.
Személyesen kell megmosolyogtatnod azokat a pónikat!
Rajta! Csak próbáld meg!
Hát jó... öm, miért ment át Gerinctelen Kettő az úton?
Hogy Gerinctelen Egy ne nézze őt madárnak.
Nagyon vicces uram. Első osztályú poén. Mármint, hahaha?
Most komolyan?
Sajnálom. Nem vagyok az a nagy hahotás.
Rajta. Engem próbálj. Ígérem, nevetni fogok!
Te mindenen nevetsz, Cuki.
Értékelem, amit csinálsz, de szerintem ez nyeszett vejsze fele... öm, izé, veszett fejsze nyele.
Mi. Volt. Ez?
Sa-sajnálom, csak tudja, ahogy összekeverte a betűket a kifejezésben, az annyira...
Vicces volt?
Aha.
Két hangot összekevertem,
így mit mondtam, csacskaság;
és e suta baki miatt
hallottam nagy kacagást?
Ha ezt újra megtenném,
ha még mondanék párat;
tán pár hang csere-berétől
már „macagna kája”?
Akkor ez kell, hogy legyek;
biztos ezt kell tennem.
Csak a kacaj nem elég, nekem kell nevettetnem!
Vicces virág, s nyúlós térdem,
gumicsirke-szakértelmem.
Ha kacajt akarnál, szólj nekem!
Asszem, hogy a régi rutint
megspékelem sok mással.
Pár szótag „cselyet herél”,
játszom számos hangsúlyozással.
Elkapott a hév most már,
nem állok le úgysem.
A nagy mókagyár tulaja
sok poént gyárt újfent.
Más módszert kell választanom,
hogy a célom elérjem.
Mi a terved?
Kis Commedia dell'arte,
hogy mindjük nevetgéljen.
Így hát ez kell, hogy legyek,
tuti ezt kell tennem.
Csak a kacaj nem elég, nekem kell nevettetnem.
Ha úgy óhajtják, jöjjenek!
Garantálhatom mindjüknek:
ha kacajt akarnak, én kellek!
Harmonikaszóló!
Reszelj oda neki!
Így hát ez kell, hogy legyek,
tuti ezt kell tennem.
Csak a kacaj nem elég, nekem kell nevettetnem.
Puki párna kék farmerrel.
Viccet betűzök ezerrel.
Ha kacajt akarnak, én kellek.
Most jön a nagy próba,
mi biztos kifáraszt.
Kinek a humorérzéke
oly rideg és száraz.
Száraz!
Hogyha nevetsz, kísérletem
biztos, hogy betalált.
Kell egy nevetséges olcsó poén,
egy szóvicc... jó talán.
Hé, Egi, milyen tojást tojik a hibbant csirke?
Buggyantott tojást!
Uram, ez annyira... nevetséges!
Akkor ez kell, hogy legyek,
tuti ezt kell tennem.
Csak a kacaj nem elég, nekem kell nevettetnem.
Vicces virág nyúlós térddel,
gumicsirke kék farmerrel.
Ha kacajt akarnak, Sajtos kell!
Olyan jó, hogy újra a régi, uram.
Végre ismét olyan lehet a gyár, mint régen!
Egi, én jó pónim, nem hiszem, hogy én képes lennék tovább igazgatni ezt a gyárat.
De te igen!
Ön nélkül? Nem értem.
Cukinak igaza volt! Ez kell nekem!
Nem lehetnek egyszerűen csak jópofa ötleteim.
Látnom kell, ahogy megnevettetem a pónikat, amerre csak járok.
Te képes vagy elvezetni a gyárat, nekem pedig élnem kell!
És ne hidd, hogy elfeledkeztem rólad, kis haver.
Tudtam, hogy jönni akarsz!
Egyet se félj, Equesztriában sokkal több nagyszerű ötletem lesz, és mindet el is küldöm majd neked!
Uram, biztos ebben, hogy ezt akarja?
Jó, hogy! Ez az életem értelme!
Hé! Pont azért jöttem, hogy megtaláljam a sajátomat!
Tényleg? Akkor gyere! Találjuk meg!
Voltaképpen... úgy érzem, rendben vagyok.
Aztán elköszöntem, és idejöttem!
Ó, aztán összehívtalak titeket, és elmeséltem nektek mindezt. Először azt mondtam...
Ez aztán nem semmi egy utazásnak hangzik!
És Sajtos Szendvics csak úgy otthagyta a gyárát?
Ja, de szerintem Rid Egmontnál jó patákban lesz.
Ő legalább annyira gyárvezetésre született, amennyire Sajtos arra, hogy megnevettesse a pónikat.
És már nem is hangzol annyira idegesnek amiatt, hogy megtaláld az életed értelmét.
Nem! Rájöttem, hogy Sajtos és én nagyon hasonlítunk egymásra.
Mindkettőnknek az kell, hogy lássunk másokat nevetni,
és pontosan ezt is tesszük.
Az életem bárhol legyen is, értelmesíti magát!
Teljesen egyetértek.
Köszi. Ó, majdnem elfelejtettem!
Hoztam nektek egy kis apróságot az utamról.
Ki kér egy kis mogyorós grillázst?
Fordította és időzítette: Pizzás Csiga Lektor: Ballwa, ItchyStomach és Nite
Dalt koordinálta: Ballwa Dalszöveget lektorálta: SajtosTallér
www.hunbrony.hu